Översatt av Vajnis
Så, Prince...
...jag antar att det där är din nya stad.
- Var då? - Där borta,
dit din ballong för Kai.
Det är ingen av mina ballonger.
Och staden heter Hogtown.
- Jag härskar inte där. - Varför inte det?
För att jag inte tycker om den.
Det där är min nya stad.
Mycket lik den gamla, men... här är förändringar sällsynta.
Men... vi tror inte på dig.
Om den där ballongen var min,
skulle den ha plockat upp mig.
Håller du inte med om det?
Och här då?
Styr du det här stället också?
Nej. Den är alldeles för ostyrig.
Jag är besökare här, precis som ni.
- Jag litar inte på dig. - Jag är inte pålitlig.
Sir, jag måste fråga er, hur kommer det sig att ni lever?
Jag lever inte.
Benet.
- Sir, ger det där er smärta? - Nej.
- Det då? - Nej.
Armen.
Det då?
Dom döda känner ingen smärta.
- Sir, vem kastade ut er? - Mina vänner.
Vart för ni mig?
Ni har blivit hittad. Vi måste bearbeta anspråket på er.
Det är hans ballong, det är jag säker på.
Hur är du det?
Det är som han säjer, han är inte pålitlig.
Så om han säger att det är hans ballong, säjer jag att det inte är det!
Så Xev... vad sägs om en kyss?
Titta,
ballongen landar på Hogtown.
Så det här Hogtown... är det farligt?
Nej. Ja! Deras agerande dödar er inte,
men bearbetningen lär göra det.
Skit samma. Dom har Kai, så vi måste dit och hämta honom.
- Hur då? - Det spelar ingen roll hur,
det viktigaste är att komma till Lexx först, där det är säkert.
- Hur då? - Jag vet inte! På nåt sätt.
Fälla ut vingarna och flyga, kan du det?
- Nej! - Inte jag heller.
Det var ju skönt.
Så, här är vi. Stanley och Prince och Xev, fast tillsammans.
Vi kan väl göra en deal för att hjälpa varandra.
En som funkar för alla.
Du kommer inte hjälpa oss, den saken är säker.
Och varför ska vi hjälpa dig?
Ni vill ju ha Kai. Låt mig se, vad vill jag...
...samma dom alltid, att förinta planeten Vatten.
Så, jag går med på att ta er till Kai,
om ni går med på att förinta planeten Vatten,
med ert skepp, Lexx.
Nej, nej, nej. Du sa ju det själv, du är inte pålitlig.
Sant, men bryter inga dealar.
- Hur tar du oss till Kai? - Jag vet en väg till Hogtown.
Ja, du berättade nyss det, fälla ut vingar och flyga.
En riktig väg.
- Har du en ballong? - Nej.
Okej, vi kan inte flyga, och går vi dör vi av värmen, så du har ingen väg!
- Det har jag. - Okej, vilken väg?
Har vi en deal?
Stanley, du var villig att förinta planeten Vatten
för att få en kvinna du trodde att du älskade.
Xev älskar Kai. Förinta den för henne-
-som en gåva. - Nej.
Nej, vadå?
- Nej, vi gör ingen deal. - Varför inte det?
För att du inte vet hur man tar sig till Kai.
- Det gör jag! - Han ljuger.
Jag må vara ond, men jag håller mina dealar
och jag ljuger ytterst sällan...
det är roligare att tala sanning.
Om du känner till en väg till Kai, kan vi också hitta den.
Lycka till.
- Det menar jag egentligen inte. - Självklart inte.
Okej, så hur hittar vi till Kai?
Vi knallar genom öknen.
Visst, visst, och dör på kuppen. Xev, inte ens du kan korsa öknen!
- Prince tar oss dit. - Vad?
Vi hjälpte honom inte, så nu försöker han med Kai.
Där går han.
Straff-utdömandet inleds.
Det är vår skyldighet att försöka bevara åt kommande generationer
dom många fall av extrem smärta och förnedring
som sker dagligen här på planeten Eld.
Vi själva här deltar inte i det utövandet,
men vi tror att bevarandet av dessa fall,
ska, nån gång, öppna dörren åt en framstegsvänlig och välordnad framtid,
fritt från sådant lidande.
- Förstår ni? - Nej.
Vi förväntar oss inte att ni förstår.
Dock vill vi att du förstår dess betydelse.
Därför insisterar vi på att varje klagande svarar på några frågor,
så att vi, i framtiden, bättre kan förstå
fysionomiken i ondska.
Processen är rättvis och opartisk.
Alla behandlas likvärdigt.
Adjudicator...
Ni hittades i öknen.
- Varifrån härstammar ni? - Från Brunnis Two, via Klustret.
- Var ligger det? - I det Ljusa Universum.
Det andra universumet.
Om jag får hänvisa kommissionen till klagandens uttalande,
sektion 3, paragraf 1B i min anskaffar-rapport.
Tack, anskaffare.
- Han är inte från Eld? - Han hävdar att han inte är det.
Jag förstår inte.
Han hävdar även... att han är död.
Sektion 7, paragraf 5A.
Död?
Jag antar att processen ofrånkomligen leder till något slags straff?
Jag begär att ni avslutar processen snabbt, och kastar ner mig från tornet.
Klaganden tillåts inte begära bestraffning i detta skede.
Ni måste vänta till den slutliga bestraffningen.
Hur långt ner kan det vara?
Vi kan avgöra det genom att räkna sekunder till vi hör att den når botten.
- Hör du någonting? - Nej.
- Det var långt ner, Xev. - Ja.
- Det kanske inte finns någon botten. - Det måste finnas.
- Jag är osäker på det här, Xev. - Har du nån annan idé?
Hallå, vänta lite! Det är ingen bra idé att gå långt före!
Det är okej för dig som delvis är Kluster-ödla.
Men jag klarar inte länge till i den här värmen.
Jag vet inte om det var så bra idé, det här.
Vi har ju inte sett Prince sen vi lämnade toppen.
Vi har ingen som helst aning om var vi är.
- Vi är på botten. - Hur vet du det?
- Jag räknade stegen. - Vad?
Det här var nummer 39.000 exakt.
Det är nog för att nå botten.
Åh. Det var ju skönt.
- Så, var är vi nu? - Vill du gå tillbaka upp igen?
Nej, vill du ta livet av mig?
Så, åt vilket håll vill du gå?
- Jag vet inte. - Jag vill att du väljer.
Om allt blir fruktansvärt fel-
-får jag nöjet att ge dig skulden. - Tack, Stan.
Det blåser från det hållet,
och det är svalare.
Ja, det är lite svalare.
Kommer du?
Okej, men jag skyller på dig om det går snett.
Det är lugnt.
- Jag menar det! - Ja.
Hoppas vi slipper gå långt nu.
Det borde inte vara långt kvar.
- Xev. - Ja.
Du måste sakta ner, Xev. Jag får värmeslag.
- Vad är det där? - Vad?
Jag hörde någonting.
- Vi kanske borde gå tillbaka? - Till vad?
- Jag önskar jag hade något. - Till vad?
- För att skydda mig själv. - Från vad?
Det vet jag inte.
- Var försiktig, Xev. - Jadå.
Var mycket försiktig.
Jag vet att jag inte borde.
Jag vet att jag inte borde...
Gå inte ner där!
Tack för rådet. Xev!
- Gå inte ner där! - Varför inte?
Dom gör dig illa. Det gör dom alltid.
Klaganden ska hjälpa
straff-utdömningskommissionen i sitt arbete.
Anskaffare, den man du hittade i öknen,
hävdar i din anskaffar-rapport
att han har varit en mördare.
- Stämmer det? - Det stämmer, Adjudicatrix.
Ännu en gång,
begär jag att ni kastar ner mig från tornet.
Ert ärende bearbetas inte förrän ni respekterar regler och procedurer
genom vilket kommissionen processar er fodran.
Jag drar tillbaka all fodran
och begär att denna kommission,
kastar ner mig från tornet.
Klagande,
har ni någonsin utsatts för tortyr,
förnedring, eller annat ont på den här planeten?
Ja... från den här kommissionen!
Grundregel 1...
...anklagelser riktade mot kommissionen ska inte bevaras.
Klagande...
...har ni egentligen dödat någon överhuvudtaget?
Jag har dödat
mödrar med sina bebisar.
Jag har dödat stora filosofer,
och stolta unga krigare.
Jag har dödat den onda och den goda,
den intelligenta, den svaga,
och den vackra...
...men det var ett tag sen
jag slaktade ett helt rum
fullt av obetydliga byråkrater!
Den klagande ska besvara frågan.
Samarbetar man inte med kommissionen får man standard-straffet, nummer 1.
Vad är det?
Man kastas ner ifrån tornet och dör.
Jag begär standard-straffet, nummer 1!
Klaganden tillåts inte välja specifika straff.
Denna kommission har ensamrätt till att avgöra klagandens straff.
Titta... här, på min arm.
Titta, här, kom. Kom hit.
Jag tror att det besvarar era frågor.
Känn längs med muskeln.
Vad har det att göra med Adjudicatorns fråga?
Är du rädd?
Jag har inte ens styrka att höja min arm.
Lite högre.
- Vad är det? - Kläm på den.
Jag vet inte om det är tillåtet.
Är det tillåtet?
Åtminstone fixade fallet den delen åt mig.
Vad vill du?
Jag begär att få bli nerkastad från tornet.
Denna kommission skänker härmed den klagande
standard-straffet, nummer 1.
- Jag måste gå nu. - Snälla, gör inte det!
Släpp bara handen, jag ska iväg och träffa någon.
- Jag kan inte släppa! - Varför inte det?
- För att jag blir skadad. - Det var tråkigt att höra,
men jag måste gå nu.
- Lämna mig inte. - Varför inte det?
Dom vill göra mig illa.
- Vilka vill göra dig illa? - Dom vill det.
Nej. Nej, dom gör dig inte illa.
Jag ser till att dom inte gör dig illa.
Xev och jag, vi ser båda två till att dom inte gör det,
så fort jag träffat henne.
- Säkert? - Säkert.
- Vem är Xev? - Min vän.
Hon gick förbi här, för några minuter sen.
Konstigt att du inte såg henne.
Så... du släpper min hand
och jag går och hämtar henne. Okej?
Jag är doktor.
Du kan lita på mig.
Jag heter Rainbow...
men du kan kalla mig Doktor Rainbow.
Förlåt, jag förstår inte.
Jag kan ta av den där.
Ingen kan höra dig.
Släpp ut mig härifrån.
Det är därför jag gillar att komma hit.
För här gör jag mina bästa arbeten.
Vilken typ av jobb?
Kirurgi!
Jag ska göra dig bättre.
Du behöver inte göra det, för jag mår bra.
Jag mår alldeles, alldeles, alldeles utmärkt!
Nej, nej. Du har delar du klarar dig bättre utan.
Vilka delar?
Dåliga delar.
Snuskiga delar.
Delar jag tänker skära bort.
Ledsen. Jag har inget som stoppar blödningen.
- Det är inget jag kan göra åt saken. - Okej.
Vad det än är du vill ha,
vill jag inte vara med om det, okej?
Dom skriker, när jag skär dom första gången.
Sen efter ett tag, slutar dom.
Dom gör alltid så.
Där.
Den behöver inte vara jättevass för att klara av det,
...för att klara av det,
Okej.
Dom slutar alltid...
Lyssna, vad vill du ha?
Vad det än är hjälper jag dig med det, okej?
Jag är Stanley H Tweedle, jag är kapten på Lexx,
det mäktigaste krigsskeppet i dom två universumen.
- Du slutar också skrika. - Xev!
Jag sa ju det...
...hon hör dig inte.
Ingen kan höra dig här förutom mig.
Men det stör mig inte.
För jag är van vid det.
Jag är van vid det.
...jag är van vid det,
...jag är van vid det.
Dom skriker...
....när jag skär dom.
När jag skär dom...
...skriker dom.
När jag skär dom,
När jag skär dom, skriker dom.
När jag skär dom...
Jag tar den där.
- Jag försökte hjälpa honom. - Nej, det gjorde du inte.
Försökte skära upp mig. Försökte skära upp mig. Försökte skära upp mig!
Det där skulle ha gjort ont.
Jag måste tacka dig. Jag måste fråga... varför?
Se det som en gest av god vilja.
Om jag hjälper dig, så kanske du hjälper mig...
...av tacksamhet.
Jag hjälper dig inte förinta en till planet.
Var är Xev?
Liksom dig, misstänker jag att hon har hamnat i trubbel.
Räddad av din Prince.
Det är varmt här, men inte som på ytan. Hur kommer det sig?
Det är geologin.
Bergen skapar värme, men inte så mycket som på andra håll.
Det är möjligt att överleva här, åtminstone några dagar...
...överleva värmen alltså, inte nödvändigtvis andra människor.
Varför inte det?
Dom som dömts att leva här nere har ingen egen stad,
för dom är dom värsta av dom värsta. Dom är dom sjuka, dom riktigt onda.
Dom dödar för nöjes skull, och njuter av dödandet.
Tills nu har dom bara haft varandra att jaga,
men sen kom ni och gjorde det hela mer intressant.
Det här är knappast intressant för mig, inte det minsta.
Nej, inte för dig, men för dom, ja,
för dom är ni färskt kött, en sällsynt lockelse.
Och varför, ni har inte ens dött en gång än. Inte sen den dag ni föddes.
Du sa född. Varför det?
Jag trodde inte ni visste hur folk föds.
Du berättade själv hur folk föds,
var ni kommer ifrån... minns du inte det, Xev?
- Vad var det? - Jag vet inte...
men det där är vägen till Hogtown,
Dit vi såg dom ta er döda kille klädd i svart.
Efter dig.
- Nej, nej, nej... du går först. - Som du behagar...
men dom kan komma framifrån, eller bakifrån, ovanifrån eller underifrån.
Det finns inget säkert ställe i tunnlarna.
Det är en återvändsgränd!
Han lurade oss, för att få ner oss hit.
Av vilken anledning?
Jag vet inte, men vad det än är tycker jag inte om det.
Titta.
Nej, nej. Stanley H Tweedle tänker inte klättra upp i det där lilla hålet!
Det är okej. Stanna här om du vill...
...ensam. I tunnlarna.
Jag går inte upp där!
- Var är det där uppe? - Papper.
Vad är det egentligen, Prince?
Som jag sa...
...papper.
Massor av det.
- Är det säkert? - Nej.
Vad menar du?
Det finns inga säkra ställen på Eld.
- Jag litar inte på honom. - Inte jag heller.
- Du ska väl inte gå upp dit? - Jo.
Jag tror att du gör ett stort misstag.
Vad vill du, då, Stan, stanna i tunnlarna?
Var försiktig, Xev.
Jag förstår inte.
Varför vill du ha standard-straff nummer 1?
För att...
mina system har ingen uträtning.
Jag måste anskaffa ballongen av dig.
Det är inte tillåtet.
Kanske inte det, men jag är uträtad igen.
Xev, hör du mig?
- Hej, Stanley. - Var är Xev?
Utforskar.
Så, tänker du komma upp?
Jag hatar trånga ställen, verkligen.
Du kan ju stanna där nere om du vill,
men jag vill informera dig om
att dom alltid stannar där nere,
i tunnlarna.
Det är en del av deras straff.
Och det säger du nu.
Dom skriker när jag skär dom.
Dom skriker...
Det finns ingen tid för bedövning!
Försvinn!
Jag är van vid skrikandet. Jag är van vid det.
Blod.
- Åh, Tack. Tack, tack. - Det skulle inte ha gjort ont.
För han vet inte var nerverna går.
- Men det gör jag. - Åh, nej. Nej, nej.
Du förstår,
jag är doktor.
Du träffade nerven!
Jävla idioter!
Jag ville att du skulle älska mig, Stanley.
Visst! Jag har hört det förut.
- Är du döende? - Ja
Men jag är van vid det.
Hur kommer vi till Kai?
Andas du fortfarande?
- Åh! Xev. Vad du skräms! - Förlåt, Stan.
Vad hände?
Han kom efter mig igen, som kom han,
och sen räddade Prince mig, och...
- Var är han? Han var precis här. - Var är han nu?
Jag vet inte. Han försvann.
- Ja. Prince gör så. - Kom igen, Xev.
- Vi sticker härifrån. - Tycker jag med.
- Vart ska du? - Hitåt.
- Varför då? - Det är den lätta vägen.
Jag släpper inte dig med ögonen igen, okej?
Det rekommenderar jag.
Vi dör där ute, Xev.
Nej, det gör vi inte.
Jag vet inte, hettan är...
Åh! Vi är räddade, vi är räddade, vi är räddade. Kai!
Översatt av Vajnis.